Пъстрата кокошчица

Превод от английски: Емилия Николова, —

chitanka.info

Кълвяла си зрънца един ден Пъстрата кокошчица, когато — туп! — един жълъд я ударил по главата.

— Боже Господи! — извикала Пъстрата кокошчица. — Небето ще падне. Трябва да отида да предупредя краля!

Тръгнала тя и вървяла, вървяла, докато срещнала Герест петльо.

— Накъде си се запътила, Пъстра кокошчице? — попитал Герест петльо.

— Ох, отивам да предупредя краля, че небето ще падне — отвърнала Пъстрата кокошчица.

— Може ли да дойда с теб? — попитал Герест петльо.

— Разбира се — съгласила се Пъстрата кокошчица.

И така Пъстрата кокошчица и Герест петльо се отправили на път, за да известят краля, че небето ще падне.

Вървели, вървели, срещнали Патаран.

— Накъде сте се запътили, Пъстра кокошчице и Герест петльо? — попитал Патаран.

— Ох, отиваме да предупредим краля, че небето ще падне — отвърнали Пъстрата кокошчица и Герест петльо.

— Може ли да дойда с вас? — попитал Патаран.

— Разбира се — приели Пъстрата кокошчица и Герест петльо.

И така Пъстрата кокошчица, Герест петльо и Патаран се отправили на път, за да предупредят краля, че небето ще падне.

Вървели, вървели, срещнали Белоснежната гъска.

— Къде отивате, Пъстра кокошчице, Герест петльо и ти, Патаране? — попитала Белоснежната гъска.

— Ох, отиваме при краля, за да му кажем, че небето ще падне — отвърнали Пъстрата кокошчица, Герест петльо и Патаран.

— Може ли да дойда с вас? — попитала Белоснежната гъска.

— Разбира се — съгласили се Пъстрата кокошчица, Герест петльо и Патаран.

И така Пъстрата кокошчица, Герест петльо, Патаран и Белоснежната гъска се запътили към краля, за да му кажат, че небето ще падне.

Вървели, вървели, срещнали Надутата пуйка.

— Накъде сте тръгнали, Пъстра кокошчице, Герест петльо, Патаране и ти, Белоснежна гъско? — попитала Надутата пуйка.

— Ох, отиваме да предупредим краля, че небето ще падне — отвърнали Пъстрата кокошчица, Герест петльо, Патаран и Белоснежната гъска.

— Може ли да дойда с вас, Пъстра кокошчице, Герест петльо, Патаране, Белоснежна гъско? — попитала Надутата пуйка.

— Разбира се — отвърнали Пъстрата кокошчица, Герест петльо, Патаран и Белоснежната гъска.

И така, Пъстрата кокошчица, Герест петльо, Патаран, Белоснежната гъска и Надутата пуйка се отправили към краля, за да го предупредят, че небето ще падне.

Вървели, вървели, срещнали Кума Лиса. Подушила Кума Лиса Пъстрата кокошчица, Герест петльо, Патаран, Белоснежната гъска и Надутата пуйка:

— Накъде така, Пъстра кокошчице, Герест петльо, Патаране, Белоснежна гъско и ти, Надута пуйко?

И Пъстрата кокошчица, Герест петльо, Патаран, Белоснежната гъска и Надутата пуйка казали на Кума Лиса:

— Отиваме да предупредим краля, че небето ще падне.

— О, но това не е пътят към двореца на краля, Пъстра кокошчице, Герест петльо, Патаране, Белоснежна гъско, Надута пуйко — казала Кума Лиса. — Аз знам кой е правилния път. Искате ли да ви го покажа?

— Разбира се, Кума Лисо — казали Пъстрата кокошчица, Герест петльо, Патаран, Белоснежната гъска и Надутата пуйка. И така, Пъстрата кокошчица, Герест петльо, Патаран, Белоснежната гъска, Надутата пуйка и Кума Лиса тръгнали към краля, за да му кажат, че небето ще падне. Вървели, вървели, стигнали до една тясна и тъмна дупка. Това бил входът към бърлогата на Кума Лиса. Но Кума Лиса казала на Пъстрата кокошчица, Герест петльо, Патаран, Белоснежната гъска и Надутата пуйка:

— Това е прекият път за двореца на краля и ако ме последвате, съвсем скоро ще стигнем там. Аз ще мина първа, а вие тръгнете след мен, Пъстра кокошчице, Герест петльо, Патаране, Белоснежна гъско и ти, Надута пуйко.

— Ами, разбира се, няма място за съмнение — казали Пъстрата кокошчица, Герест петльо, Патаран, Белоснежната гъска и Надутата пуйка.

И така Кума Лиса се шмугнала в бърлогата си и бързо се завъртяла, за да причака Пъстрата кокошчица, Герест петльо, Патаран, Белоснежната гъска и Надутата пуйка. Първа в тъмната дупка влязла Надута пуйка. Едва направила две крачки и…

— Хрус!

Кума Лиса откъснала главата на Надутата пуйка, тялото й захвърлила през лявото си рамо. Влязла Белоснежната гъска и…

— Хрус!

Паднала главата, — а тялото й било захвърлено до това на Надутата пуйка. Патаран влязъл с клатушкане и…

— Хрус!

Кума Лиса откъснала главата на Патаран и хвърлила тялото му до Надутата пуйка и Белоснежната гъска. Тогава в бърлогата влязъл наперено Герест Петльо, но не изминал и две крачки, когато…

— Хрус!

Но Герест петльо винаги кукурига независимо дали искате или не, и тъкмо било време за „Кукуригу–у–у“, преди да отиде при Надутата пуйка, Белоснежната гъска и Патаран през рамото на Кума Лиса.

Когато Пъстрата кокошчица, която тъкмо била влязла в мрачната бърлога, чула Герест петльо да кукурига, тя си рекла на ума: „Божичко! Трябва да се е съмнало. Време е да си снеса яйцето“.

Врътнала се тя и се завтекла към гнездото си. Така тя избегнала смъртта, но не успяла да предупреди краля, че небето пада.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.